Har du någon giltig anledning till skilsmässa?
Ursäkta mig.
Mina bihålor är väldigt känsliga.
Under de senaste fem månaderna
har jag bara kunnat andats genom båda näsborrarna i totalt en vecka.
Jag måste ge upp de här. De kommer döda mig.
Jag hade inte rökt på tretton år.
Sparade den sista ciggen från mitt sista paket.
Om jag aldrig rökte den cigaretten
skulle jag aldrig röka igen. Nånsin.
I tretton år sparade jag den.
Här.
Jag lät till och med bygga en ask till den.
Se?
Tretton år.
Och då, en torsdagseftermiddag,
kom Barbara för att se mig.
Och när hon gick...
Du vet var jag är om du ändrar dig.
Barbara och Oliver Rose.
Du har inte hört talas om dem, för jag gick aldrig till pressen.
Men du bör veta vad som hände. Kan ha betydelse för dig.
Jag startar inte klockan än.
Jag tar 450 dollar i timmen.
När en man som tjänar 450 dollar i timmen vill berätta nåt gratis
bör man lyssna.
De träffades... allt var underbart.
Det var de eniga om.
Men som jag såg det, hade de stackars jävlarna aldrig nån chans.
Det var sista dan på säsongen i Nantucket.
En nordostlig vind drev bort de sista turisterna från ön.
LÖSÖRESAUKTION IDAG
KINESISK HOMUNCULUS 1700-TALET, 200-250 DOLLAR
Nästa föremål är en utsökt japansk figur från 1700-talet.
En ovanlig relief av en shintogudinna, mycket detaljerad.
- Orientens mystik... - Tio dollar!
Har tio dollar från den unga mannen i den gråa regnrocken.
- Hör jag femton? - Elva.
Elva dollar. Damer och herrar, hör jag femton?
- 20. - Jag har 20 dollar, damer och herrar.
Hör jag 25 för den här exotiska saken?
- 30 dollar. - 31.
Jag har 31 dollar, damer och herrar. Är det sista budet?
Damer och herrar, 31, första...
- 40 dollar. - 40 dollar. Hör jag 45?
- 50. Fem-noll. - 50 dollar. Hör jag 60?
50 dollar. Första, andra.
Såld till den söta damen i den vita tröjan.
- Vet du hur mycket den är värd? - Vem bryr sig. Tänker inte sälja den.
250 dollar.
Jag måste ha ett gott öga.
Jag måste hinna med sista färjan.
Vänta lite. Låt mig bära den. Sätt på dig den här.
- Jag älskar regn. - Jag också.
Jag vet vad du tänker. Harvard Law, så fint! Men jag fick stipendium.
Jag är inte rik eller nåt. Bara begåvad.
- Och du? - Jag är inte rik eller begåvad.
- Vilken skola? - Madison. Fick stipendium. Gymnastik.
Är inte så säker längre. Min kropp börjar bli för stor.
Den ser...
Är som en pendel. Ju längre, desto långsammare.
Mina volter är inte som de var. Men mina styrkerörelser är bra.
- Dina styrkerörelser? - Ja.
Jag älskar Nantucket.
Jag kommer missa färjan.
- Tack för sällskapet. Hej då. - Vänta. Vad heter du?
Barbara.
Vänta. Jag har en utmärkt idé.
Förlåt. Förlåt.
Be aldrig om ursäkt för att du är flerorgasmisk.
Visste inte jag var det.
Gud välsigne dig.
Om vi skulle bli ett par,
är det här den mest romantiska dagen i mitt liv.
Och om vi inte blir det,
är jag en riktig slyna.
Den här historian ska vi berätta för våra barnbarn.
Den flintskallige hämnarens återkomst.
OK, det var sjätte gången. Stäng nu av, hjärtat.
God jul, Bert.
- Raring, ge mig papperen. - Säg snälla.
- Snälla. - Nej.
- Var är dem? - Jag har dem inte.
- Snyggt försök. - Tack.
Hallå. Mamma är hemma.
Kom hit, mina hjärtegryn.
Upp!
Kom.
- OK. - Hej, älskling.
Upp i stolen.
Och du i den, unga damen.
- Jag har köpt... - Är det till mig?
- Grön till dig. - Tack.
Och röd till dig.
- Vi borde inte ge dem godis. - Det borde vi visst.
Jag läste att barn som inte får godis
blir besatta av det och blir feta.
Barn som inte får godis vänjer sig och blir normala.
Och här.
Att vara servitris på julafton är lönsamt.
- Vad tycker ni? - Fin.
OK.
Jag sätter den i trädet. Titta, Josh.
Vad tycker du?
- Liknar folie. - Du har rätt. Den passar inte.
Jag lär mig.
- Vi tar en promenad. - Måste avsluta detta.
- Det går snabbt. Kom. - Det är svinkallt ute. Det snöar.
Jag ber dig ändå ta en promenad.
Varför?
- Vart ska vi? - Bara runt knuten.
Barbara, jag måste jobba. Har inte tid att strosa runt i snön.
OK, vi är vid knuten. Så vad vill du göra nu? Gå tillbaka?
- Nej, jag vill ta en tur i din bil. - Jag har ingen bil.
- Du har köpt en Morgan? - Ja.
Det är inte sant. En Morgan.
- Kockens bror köpte den i England. - Den är lite rostig. Kan fixa det.
- Var den dyr? - Det är en julklapp. Mina pengar.
Dina pengar är våra pengar. Har vi råd?
Du kommer bli framgångsrik. Det här kanske är vår sista chans att oroa oss över pengar.
Här. Hoppa in. Den är högerstyrd.
- Så är du lycklig? - Jag är mer än lycklig. Överlycklig.
Jag är gift.
Låter väl som en saga?
Och det var det.
Min far brukade säga "fyra saker visar vilken slags karl man är".
"Hans hus, bil, fru och skor".
Oliver hade inte huset än, men han var definitivt på väg upp i världen.
Han hade bara varit på firman i sex månader
när han bjöd in delägarna på middag i deras nya lägenhet.
Han tänkte på framtiden.
Det gjorde även jag.
Vilken kväll.
Elke, vänta lite.
Vi ska äta middag med äldre människor. Knäpp upp.
- Var har ni varit? - Oliver, det här är Elke.
- Elke, det här är Oliver. - Hej.
Kom in.
Skål för Oliver och Gavin
för ett utmärkt jobb med Kentucky mot Brunswick Coal.
Skål!
- En jäkla rättstvist. - Tack.
Kunde inte gjort det utan dig, Oliver.
Han har ett ansikte som juryn inte kan låta bli att tro på.
Gavin sa till statsåklagaren att om han inte accepterade
skulle han vara en kastrerad häst vid nästa val.
Låt oss dricka upp.
- Godnatt, mamma. - Godnatt, mina älsklingar.
- Mamma? - Ja?
Får vi ta lite mer efterrätt?
Läggdags. Sätt fart.
- Verkar inte så. - Ge mig en puss.
Säg godnatt till pappa.
- Godnatt, hjärtat. - Godnatt.
- Godnatt, pysen. - Godnatt, pappa.
Sov gott.
Jag var också knubbig som barn.
- Låt oss äta. - Ja.
Oj då!
Vad är det för smak?
Nej, säg det inte. Låt mig tänka.
- Det är inte äpple. - Du lagar nåt med äpplen.
- Nej, om du inte menar ugnsbakade äpplen? - Plommon?
Nej. Vänta lite... Det är en väldigt speciell smak...
- Russin! - Det är inte päron.
Färska fikon med lite konjak.
- Fikon! Skulle aldrig tänkt på det! - Hade aldrig kunnat gissa.
Fantastiskt, eller hur Elke?
Helt spektakulärt.
- Mrs Marshall, mer vin? - Tack.
- Vilka vackra kristallglas. - Tack.
- Det är inte Waterford. - Baccarat.
Vi betalar våra associerade för mycket.
Vi fick dem till ett bra pris.
Det är en intressant historia.
Berätta du, Barb?
Vi var i Paris...
Vi firade femårsjubileum.
Vi åt lunch på ett underbart ställe i marknadsdistriktet, Pas-de-Cuchon.
- Pied de Cochon. - Tack.
Vi strosade runt och hamnade på
Rue de Paradis,
där Baccarat hade sin fabrik och sitt museum.
Kände inte till det innan jag träffade Oliver.
Min mamma köpte sina glas på A&P.
Såna där med tryckta blommor som alltid blev kantstötta efter några veckor.
Ni vet de där gula?
Vi var nu i ett enormt rum fyllt med allt som Baccarat nånsin tillverkat.
Ett hav av kristall. Det var så vackert!
Jag menar, det kändes...
hittar inte ordet.
Plötsligt, från rummet bredvid, hör vi ljudet av glas som krossas.
Jag tittade på Oliver och Oliver tittade på mig... Åh, just det.
Innan det, hade vi sett en stor, svart limousine.
Detta är viktigt. Innan limousinen...
För att göra en lång historia kort, ett par hade beställt en servis till sin årsdag.
När den var klar, skulle de skilja sig.
Kvinnan hade krossat sin hälft.
Jag övertygade mannen att sälja sin billigt. För att reta henne.
Det är vår Baccarat-historia.
Jag tror alla hade trevligt. Vad tror du?
- För att göra en lång historia kort. Nej. - Förlåt. Men du pladdrade bara på...
Berätta din egen historia nästa gång du är så angelägen om vad folk tycker.
Skitstövel!
- De är mina chefer. - De är också Gavins chefer.
Stoppade inte honom att ge fotmassage.
Gavin bryr sig inte om befordran. Han har inte fru och barn som jag.
Vill du bo kvar i den här lägenheten?
För man kan inte köpa ett hus på en associerads lön.
Åtminstone inte ett sånt hus som vi tänkt oss.
OK, jag bryr mig om vad de tycker. Jag bryr mig, OK?
Skjut mig.
Och det där falska skrattet.
Det var äkta.
OK, jag ger mig. Kanske jag överdrev.
Försökte bara hålla stämningen uppe.
Hoppas de inte märkte vilken idiot jag är.
Det verkar aldrig så.
"Kära husägare,
jag älskar ert hus!"
"Om ni någonsin funderar på att sälja, kontakta mig."
"Barbara Rose."
Mamma. Jag är sen till träningen.
Du har gjort det här i ett år. Någon har aldrig ringt.
Det här huset är perfekt. Jag älskar det.
Det är bortkastad tid.
Slår vad om att jag får det. Fem dollar.
Fem dollar.
Kom igen...
- Hej. - Skulle bara lämna ett meddelande.
Så snällt. Kom in, snälla du?
OK.
Jag tror inte vi träffats.
- Barbara Rose. - Jag är Maureen.
Kommer inte ihåg att mamma nämnde dig, men hon hade många bekanta.
- Jag beklagar. - Tack. Hon gick fridfullt.
Vad skajag göra med det här gamla stället?
Vill inte bjuda ut det till försäljning och ha en massa främlingar runtklampandes.
Om jag bara kunde hitta någon som skulle älska det lika mycket som mamma.
Det betyder mer för mig än pengarna vi skulle få för det.
Om du vet någon som är intresserad...
- Kan vi gå upp och välja våra rum? - Vi gör vad vi vill. Det är vårt hus.
Vem får första tjing? Som om jag behövde fråga.
Var inte rädd. Vi gör det tillsammans.
Det känns konstigt.
Huset är så vackert och vi bor här.
Är det här oss? Mig?
- Jag kommer hem tidigt. - Vart ska du?
Jobba. Önskar jag slapp, men nån måste betala för allt det här.
- Det är lördag. - Kom igen, det är en underbar dag.
Du får göra det roliga.
Köket först.
Allt såg bra ut för familjen Rose.
Låt mig omformulera mig.
Familjen Rose jobbade för allt.
Under de kommande sex åren jobbade Oliver hårt. Blev delägare.
Ungarna gick ner i vikt.
Och Barbara slet sju dagar i veckan
för att skapa det perfekta hem som Oliver alltid drömt om.
Inte så lätt för en flicka som växt upp med att
dricka mjölk ur kantstötta glas med gula blommor.
Hon tog miljoner beslut och våndades över vart och ett.
Hon målade själv om alla bord.
Det tog sex månader att få golven precis som hon ville ha dem.
Hundra söndagar för att hitta de perfekta Staffordshire-figurerna.
som skulle pryda den öppna spisen.
När du jobbat så hårt med något
måste du till slut ställa dig frågan:
"Vad finns det kvar att göra?"
- Jobbar du? - Ja. Är det viktigt?
Ja, på nåt sätt. Jag hoppas det.
Stephanie Mayes ringde för att tacka för middagen.
Hon sa att min pastej var så god att jag borde öppna eget.
Hon sa att hon verkligen menade det.
Så jag sålde henne ett halvkilo för 35 dollar.
Hade nästan glömt bort hur det kändes att tjäna pengar.
- Du sålde pastej till våra vänner? - Hon betalade kontant, Oliver.
På nåt sätt kändes det annorlunda än när jag löser in en check.
Det gjorde att jag ville byta in Volvon mot en av de där
fyrhjulsdrivna sakerna med stora skrovliga däck och en motor på 200 hästkrafter.
Så jag gjorde det. Ska hämta den imorgon.
Tack för att du talade om det.
Och du behöver en sån? Volvon är ju en bra bil.
- Betalar den själv. - Hur mycket kostar den?
Jag vet att det var galet, men jag ville ha den.
25 000.
Då behöver du bara sälja 350 kilo pastej till.
Kanske jag gör det. Kanske jag startar eget.
- Men om du inte vill att jag... - Nej, nej. Nej. Gör det du.
Gör det.
Jag gör det.
Vänta lite. Jag förstår inte. Vad är det...
Vad är det för fel?
Sa ju att jag skulle ta hand om det.
Ja, men när inget hände ordnade jag en intervju.
- Hade gjort det själv. - Ibland behöver du hjälp på traven.
Vi behöver alla lite hjälp ibland.
Om du ska syssla med den här pastejen
behöver vi någon som sköter hushållet?
Du har rätt, Oliver. Som vanligt.
Varför bråka om det? Tänk efter.
Om du inte vill intervjua damen skickar jag hem henne.
Jag försöker bara göra ditt liv enklare.
Tanken av att ha en främling i mitt hus känns konstig.
Eller hur? Inte bara för oss, utan även för dig.
- Men du är väl van? - Nej.
Men jag vill prova på det för mat, husrum och lite pengar.
Jag studerar även vid William and Mary College.
- Kommer inte hindra mitt arbete. - Så...
Så bra. Är verkligen glad för din skull.
- Så får jag jobbet? - Faktum är att jag inte behöver nån.
Det var min mans förslag.
Har uppfostrat två barn. De ska nu till college.
- Båda kom in på Harvard. - Också en bra skola.
Tack.
Så det kommer bara vara Oliver och jag här hemma.
Även om jag precis startat min egen catering-firma.
Ärligt talat behöver jag inte jobba för pengarna.
Men det gör mig inte till en av de kvinnor som är gift med en framgångsrik man,
och bara lever för familjen,
som sen, när barnen är utflugna, måste rättfärdiga sig som människa,
genom att studera fota eller öppna galleri
eller bli inredningskonsult från sin mans kontor. Nej!
Jag har ett vackert hem fullt av vackra saker.
Jag har inrett det själv. Gjorde ett utmärkt jobb.
Inte för att jag är materialistisk. Nej.
Men jag är stolt över vad jag åstadkommit.
Även om vissa kanske tycker mitt liv är vidrigt. Vidrigt är nog för starkt.
Nej, de flesta skulle nog inte respektera mina val.
Förutom kvinnor. Kvinnor som mig.
Men jag bryr mig inte om vad de tycker förjag tål de inte.
Vad jag försöker säga, Susan, är att jag inte behöver en inneboende.
Tack för intervjun och Gud välsigne dig.
Jag vill att du förstår
att om jag anställer dig skulle mitt liv förändras.
Du skulle bli det nya inslaget i huset.
Så...
Låt mig visa dig ditt rum.
Hej, Bennie. Dumma jycke.
Hej, Bennie.
Se om han går på det igen.
Bennie. Där.
Ja, det kan man kalla dum.
Hejsan, lilla gubben. Min Bennie.
Min lilla älskling. Min lilla vovve.
Duktig pojke. Min lilla Bennie.
Fin hund.
Familjen Rose.
- Susan, är det till mig? - Det är till Josh.
- Väntar du samtal? - Larrabee ska bekräfta ett lunchmöte.
Försöker få honom som kund.
Enligt rykten är han påtänkt som minister. Må han ringa.
Det gör han.
Har du haft tid att titta på mitt kontraktet än?
- Vilket kontrakt? - Om konsulatlunchen jag ska ordna.
- Visst ja. Gör det i helgen. - OK.
Nej, det är inte OK.
Måste skriva på det imorgon. Gav det till dig förra veckan. Men det är säkert OK.
- Jag läser det nu. - Nej, glöm det.
Nej. Hämta det.
Visst.
Vad är det?
En fluga. Vart tog den vägen?
På kylskåpet.
Håll dig i motvind.
Vad sägs om det?
Inte dåligt?
Jag beundrar din teknik.
Hallå.
Hej, Mr Larrabee. Hur står det till? Nej! Det är inte alls för sent.
Ska bara byta telefon.
Tack.
Ja, sir. Ser också fram emot det.
Nej, du stör inte alls.
Advokater sover aldrig.
Jag är tillgänglig dygnet runt...
Vem lämnade köksapparaterna på? Det låter förjävligt!
Måste ha kommit åt några knappar när jag städade. Du vet hur det är.
Jag har goda nyheter.
Lunch imorgon med Larrabee.
Jag ska träffa honom på hans klubb i Philadelphia.
Han är min.
Du älskar dig själv.
- Jag är ledsen. - Be inte om ursäkt.
Jag lever med antagandet att alla män är skyldiga sina fruar en ursäkt.
Du snackar så mycket skit.
Så var är ditt lilla kontrakt?
Kanske jag kan höja ditt pris.
Var är det?
- Det är säkert OK. - Min taxa stiger.
Bäst att du anlitar mig medan du har råd.
- Vill inte att du läser det. - Ge det till mig.
Nu kommer du inte undan.
Släpp mig.
Släpp.
Jösses!
Du tycker du är bra stark?
Vad fan är det för fel?
Du kommer alltid ställa den frågan i ett längre förhållande.
Inget svar betyder problem.
Och när problemen börjar kommer de från de mest oväntade håll.
Oliver var ett lätt byte.
Vår firma kan verkligen hjälpa dig.
Särskilt om ryktena är sanna.
Ja, det kan bli en prövning för senaten i framtiden.
- Vi kan definitivt hjälpa dig med det. - Ja. Hovmästarn...
- Vad är det för fel? - Inget. Jag mår bra.
- Kan vi få lite mer kaffe, tack? - Givetvis, sir.
Angående prövningen.
Det är kanske en bra idé att dina personliga tillgångar...
Oliver?
Det är väl inte en hjärtattack?
- Ring efter en ambulans. - Torka ren hakan.
- Ge inte upp, Oliver. - Ring min fru.
Du klarar dig fint.
- Någon ringde efter defibrillatorn. - Här.
Hur står det till?
Du är nog den enda som mår sämre än mig.
Frugan högg mig i magen.
Med en nagelfil den här gången.
Hon utbildar sig till manikyrist.
- De tjänar bra. - Försöker hitta en doktor till dig.
De har alltid dåligt samvete efteråt.
Mr Rose? Jag är Dr Gordon. Det här är min kollega.
- Dr Hillerman. Larrabee ringde. - Hur är hans vitala tecken?
- Vi var här först. - Vi kommer om ett ögonblick.
Ta det lugnt, brudar. Ser ni inte att killen håller på att dö?
- Har någon ringt min fru? - Ja.
Måste skriva henne ett meddelande, ifall hon inte hinner hit i tid.
- Ta honom till HIA. - Jeff, sätt fart.
Ge mig pennan så fort vi kommer fram.
- Är min fru här? - Jag tror inte det.
Ta några bilder. Övre magtarmen.
Du måste ta några barium. Du kommer gilla dem. Smakar pepparmint.
Inget är viktigare än hors d'oeuvres.
Det är då folk får sitt första intryck.
Ett brådskande samtal till dig.
Hallå?
Herregud.
Gode gud. Jag kommer med detsamma.
- Min man har haft en hjärtattack. - Det hände min mor.
Oroa er inte. Lunchen kommer bli utmärkt. Allt kommer gå bra.
Röntgenbilderna visade ett matstrupsbråck. Kallas hiatushernia.
Just där.
Smärtsymtomen liknar angina.
Stress, kaffe, kryddstark mat, gaser.
Dina nervänder irriteras. Inte angenämt, men inte dödligt.
Kan man få den här hiatushernian av
att till exempel klämmas mellan någons ben?
Nej.
- Så jag kommer inte dö? - Så småningom, men inte idag.
Tack.
- Du kan vänta här. - Tack.
Oliver. Du lever.
Det var inte hjärtat, utan något bråck.
- Du lever. - Ja.
- Vad ska du göra? - Vänta på Barbara.
- Jag väntar med dig. - Bra.
Tror du vi kan få sköterskan att komma med en flaska myskolja?
- Hon kommer strax. - Ja.
Det är kvavt härinne.
- Dricka för hela resan. - Tack.
Kom inte ihåg om du tar citron, så jag tog med lite.
Tack, Gavin.
Alla liv som pågår där ute.
Folk vi aldrig kommer träffa, som gör saker vi aldrig kommer veta.
Vi kan inte veta.
Man tror man har koll på sitt eget liv, men...
- Men man vet inte. - Man vet inte.
Alltid när man tror man har sitt på det torra
dyker nåt oförväntat upp och golvar en helt.
Varför tror du Barbara inte kom till sjukhuset?
Vet inte. Hon hade säkert en anledning.
Tjena, Bennie. Kom hit, lilla gubben.
Var är alla?
Du är nog den enda som bryr sig om mig i den här familjen.
Oliver.
Jag är så glad att se dig.
- Du kom inte till sjukhuset. - Nej.
Jag ringde och
allt verkade vara under kontroll.
Jag ville bara... inte störa dig.
Störa mig? Jag gjorde ju inte mycket. Höll bara på att dö.
Oliver. Du höll inte på att dö.
- Du ringde inte ens. - Jag pratade visst med nån.
- Inte med mig. - Pratade med en sköterska och
hon sa att du inte var döendes.
Men jag trodde jag skulle dö.
Jag skrev ett meddelande till dig.
Jag kan inte läsa din handstil.
Jag rullades in på intensiven under stor smärta.
Det står:
"Min älskling. När du läser detta är jag kanske borta."
"Mitt liv var upplyft...
..uppfyllt långt utöver mina förhoppningar."
"Allt jag har och allt jag är, har jag dig att tacka för."
"Du gav mig modet att överträffa mig själv,
styrkan att..."
Åh, här fick jag krampanfall.
Jag kan inte läsa det, men nästa rad säger:
"Jag ligger här och känner hur mitt liv ebbar ut."
"Jag klamrar mig fast vid din bild."
"Jag tar med mig dig till evigheten."
"Jag avgudar dig."
"Jag tackar barmhärtiga Gud för dig."
Jag hade inte orken att signera det.
Är säker på att de...
De skulle nog berättat vem det var från.
Varför ringde du oss inte, mamma?
Såg ingen anledning att oroa er tills det fanns något att oroa sig för.
Er mamma ville inte störa någon idag.
Du borde ändå ha ringt.
Ja, det borde du.
Är säker på att er mamma inte ville oroa er i onödan.
Det viktiga är att er pappa lever.
Vi har alltid varit en familj som kommunicerat.
Om något viktigt händer bör alla få veta.
Det är vår regel.
Ja.
- Vad står på? - Jag är upprörd.
Klockan är tre på morgonen. Stäng av TV:n.
Var inte säker på varför jag inte åkte till sjukhuset, men nu vet jag.
Vill bara glömma den här dan.
OK.
Jag skulle åka till sjukhuset, men jag visste du var OK.
För jag tror aldrig nåt hemskt kan hända mig, ungarna eller dig.
Jag svängde in på motorvägen
och plötsligt fick jag känslan av att du var död.
Visste hur det skulle kännas att vara ensam i huset,
att leva utan dig.
Blev så rädd att jag var tvungen att stanna.
Du behöver inte vara rädd längre.
Jag blev rädd för jag kände mig glad.
Du var glad att jag var död?
Jag var glad att vara fri.
En sten föll från mitt bröst.
- En sten föll från ditt bröst? - Ja.
Vad ska jag säga? Du önskar jag vore död.
Tyckte det var viktigt.
Du är skyldig mig en ursäkt, Barbara.
Om du har nåt att säga, vill jag att du säger det nu.
Jag vill ha skilsmässa.
Nej, det vill du inte.
Det går inte.
Jag har tänkt igenom det.
Vill inte vara gift med dig längre.
Varför vill du skilja dig?
Gjorde jag nåt? Var det nåt jag inte gjorde?
Kan inte vara mer specifik, Oliver.
- Försök. - Jag vill inte försöka.
Har du träffat någon annan? En annan man?
Nej.
- En kvinna? - I dina drömmar.
Jag borde be om skilsmässa.
Jag fördes till sjukhuset i all hast med akuta...
Matsmältningsbesvär.
Du är sån expert på att göra mig till en idiot.
OK, OK, OK. Jag är ledsen.
Jag är boven i dramat. Skyll allt på mig.
Nej! Jag behöver...
Du är skyldig mig en anledning.
Efter alla dessa år av ett jäkla bra äktenskap.
Jobbade häcken av mig för att ge dig ett bra liv.
Du är skyldig mig en vettig förklaring.
Så låt oss höra den. Ut med det.
Därför att
när jag ser dig äta,
när jag ser dig sova,
när jag tittar på dig,
vill jag slå in skallen på dig.
Kom igen, slå mig. Vill du slå mig?
Nästa gång slår jag tillbaka.
Bäst du skaffar dig en jäkla bra advokat.
Den bästa dina pengar kan köpa.
- Vad vill hon ha? - Underhåll för barnen.
Har alltid sett till barnens bästa.
Och de blir 18 nästa år, vilket är bekvämt för dig.
- Och hennes underhåll? - Barbara avsäger sig det.
Jag har eget företag och många nya kunder. Kan försörja mig själv.
Vilken tur jag har.
Min klient är mer än rättvis, Mr Rose.
Hon avstår från underhåll och sin rätt till en del av ditt ägarskap i firman
i utbyte mot huset och dess innehåll, med undantag för dina rakprodukter och
hans kläder?
- Allt jag tjänat gick till huset. - Jag hittade huset.
Jag har möblerat det. Det är mitt hus.
Om din kund har jämrat färdigt, förklara för henne
att en fru inte automatiskt får huset.
Jag trodde du sa att hon var berättigad till allt.
- Jag sa vad? - Ja.
Här är det.
Jag citerar: "Min älskling."
"När du läser..."
Jösses, vilken handstil.
"När du läser detta är jag kanske borta."
"Allt jag har och allt jag är, har jag dig att tacka för."
Skrev du detta, Mr Rose?
Ursäkta mig, Mr Thurmont, din maskliknande, obetydliga lilla pitt,
kan jag få ett ord med min fru?
Givetvis.
Om det är en "vem kan sjunka lägst snabbast"-tävling har du vunnit.
Genom att visa honom mitt brev
har du sjunkit lägre än det djupaste lagret av förhistorisk grodskit
i avskummens träsk i New Jersey.
Jag hade kanske gett dig huset, men nu får du det aldrig.
Du får aldrig huset.
Förstått?
Du får aldrig huset.
- Vi får väl se. - Ja, vi får se.
Kanske jag inte borde visat dig brevet.
Kära du, när allt är över,
kommer du se på den här dan som den ljusaste i ditt liv.
Vad kallar du fem hundra advokater på havsbotten?
En bra början.
Jag brukade inte gilla såna skämt.
Nu ser jag dem som enkla sanningar.
Advokater...
Hallå.
Älskling, kan inte prata just nu. Har en klient.
Älskar dig, saknar dig, vill ha dig. Hej då.
Jag gifte mig nyligen.
Trodde aldrig jag skulle göra det efter vad som hände herr och fru Rose.
När det gäller kvinnor, hoppas jag att jag är en bättre man idag.
Jag vet att jag är en bättre skilsmässoadvokat.
Kommer aldrig göra samma misstag som jag gjorde med Oliver.
Låt oss koncentrera oss på nuläget.
Ni vill båda ha huset.
- Jag är den som bor på hotell. - Inte länge till.
- Hon påstår hon hittade huset. - Det gjorde hon väl?
Ja, men det är inte viktigt. Hon säger att hon inredde det. Det är inte sant.
Jag håller inte räkningen, men oddsen måste vara 83-6 till mig
när det gäller dyrgriparna.
De där underbara Staffordshire-hundarna.
Jag hittade faktiskt det mesta av all Staffordshire. Och art déco-mattan.
Och spisen i köket? Hon skulle inte köpt den om det inte vore för mig.
Skor är det enda hon är duktig på att köpa.
Lät bygga hyllor i garderoben för att få nån ordning på dem.
Här är den. Du kommer gilla det här.
Äktenskapsbalken, författning 16-9-0-4, avsnitt C.
Använde den när min kusin Paulie skulle skilja sig. En förlorare.
Läs.
"Med syfte till avsnitt ett och två i paragraf..."
Här. Gå till "Parter som lever separata liv."
"Parter som lever separata liv och varken delar säng eller måltider
skall anses bo åtskiljt
även om de lever under samma tak..."
Även om de lever under samma tak.
Ja. Lagen infördes för mindre välbärgat folk.
De som inte hade råd med separata hem. Men vi kan använda den.
- Så jag kan flytta hem. - Om er skilsmässa avgörs i domstolen
visar det att du vill ha fastigheten. Och du kan se till att hon inte säljer nåt.
Och jag kan övertala henne att ge upp huset.
Nej. Du ska inte ha nåt med henne att göra. Undvik henne helt.
Kvinnor kan vara grymmare än vi anar.
Underskatta henne inte. Prata inte med henne.
Jag lovar. Oroa dig inte.
- Tack, Gavin. - Ingen orsak.
Åk nu hem.
- Det här är det dummaste du nånsin gjort. - Det näst dummaste.
- Du kan inte bo här. - Enligt lagen kan jag det.
Författning 16-9-0-4, avsnitt C.
Slå upp den, sötnos.
Din tur, mamma.
Vad finns i den påsen?
Ska du använda den?
- Ja. - Fint.
- Josh, sätt i kontakten. - OK.
- Kortslutning. - Nej.
En av dekorationerna måste röra uttaget.
Bra.
Ta hand om det du, Oliver.
Kom igen, det är jul. Var glada.
- Jag måste gå ut. - Jag måste fixa nåt i mitt rum.
- Herregud. Mitt hus brinner. - Mitt också.
På riktigt, din idiot!
Vänta.
Herregud.
Omar, gör nåt.
- Det brinner. - Mamma.
- Ja. - Ring polisen. Jag hämtar släckaren.
991. 999. 911.
- Håll er undan. - Jag kommer.
"Ett: förvara på sval plats. Två: håll upprätt, dra ut pluggen."
- "Tre: stå på avstånd, akta ansiktet." - Sätt fart.
- Skynda dig. pappa. - OK, OK, OK.
Pappa. Gardinen.
Det är över. Tur att jag var här.
Hela huset kunde gått upp i rök.
Jag hämtar en svamp och börjar röja.
Kanske en kratta eller en bulldozer vore bättre.
Det kanske inte var ljusen.
Du vet ju alltid.
Istället för att gräla om vem som gjorde vad, borde vi göra upp.
- Tiden går. - Önskar också det var över.
Om vi lämnar det till domstolen tar advokaterna allt.
Jag har en rättvis lösning.
- Vill du höra? - Ja.
Förstår din ståndpunkt. Du har investerat arton år i det här äktenskapet.
Det är värt mycket. En otrolig summa. 163 800 dollar.
- Hur kom du fram till det? - Rättvist.
- Du gör nästan samma saker som Susan. - Hon går på college och bör tjäna mer.
Barbara.
Det går inte att jämföra vad hon och...
Hennes lön fungerade som ett basbelopp.
Därför tredubblade jag.
På så sätt kom jag fram till summan.
Cirka 490 633.
Du får det kontant. Det kommer inte bli lätt.
Det kommer bli jävla svårt, men jag klarar det.
Du behöver bara ge upp huset.
Du är skyldig mig det. Du har fått mer ut av att känna mig än jag dig.
Vill inte ens veta vad det betyder. Jag hittade huset. Köpte allt i det.
Med mina pengar. Enklare att spendera pengar än att tjäna dem.
Du hade inte blivit framgångsrik utan mig, sötnos.
Du var inte ens flerorgasmisk innan mig.
Tänker inte fortsätta stärka ditt sexuella ego
nu när vi avskyr varandra.
Oroa er inte. Allt kommer lösa sig.
De röda zonerna är hennes.
De gula är mina.
Grönt är neutralt.
Köket var svårt, men Barbara kom på idén om tidsuppdelning.
Och ni tycker detta är rationellt?
Visst.
Oliver, min far brukade säga
att en man aldrig kan överträffa en kvinna i kärlek eller hämnd.
Varför ger du henne inte huset? Det finns fler hus. Fler kvinnor.
Nej, Jag kommer vinna för hon har accepterat grundreglerna.
Det finns inga vinnare. Bara olika stora förlorare.
Jag har fler kvadratmeter.
Förlåt att jag stör, men jag undrar om jag kan få en sömntablett.
- Skickade Oliver upp dig? - Nej, faktiskt inte.
OK, du genomskådade mig.
Men det är bra, för jag är trött på de här charaderna.
Vad fint att nån fortfarande bryr sig om nån i det här huset.
- Godnatt, Susan. - Så det blir inga tabletter?
Kisse, vänta.
Ska jag ringa runt efter ett öppet apotek?
Jag hittar ett.
- Vill du att jag följer med? - Gör som du vill.
- Min favoritbil. - Det är en Morgan.
Givetvis.
Så mysigt.
- Vad var det? - Ett gupp av nåt slag.
Misse. Åh, mein Gott.
Bäst att du hämtar en plastpåse.
- Plastpåse? - Ja.
Så katter har nio liv.
Här, kisse.
Pss pss pss!
Här, kisse.
Här, misse.
Här, kisse.
Har du sett min katt?
Pratar du med mig?
Kom kissemiss.
Kiss! Kiss!
Var är du, kissemiss? Kom nu.
Här, kisse.
Kom kissemiss.
Här, misse.
Här, kisse.
- Vad har du gjort med min katt? - Du släpper ut värmen.
Jag vet att nåt hänt. Sluta tramsa. Vad hände?
- Du dödade din katt, Barbara. - Vad?
Ja. En jävla sömntablett och din kisse hade varit i livet.
Var tvungen att åka och köpa sömntabletter mitt i natten. När jag backade ut...
Ska det där skrämma mig?
Om du letar efter trubbel, har du hittat det.
Herregud.
Vad förväntar du dig? Du dödade min katt. Du gör mig galen.
Jag ber dig lämna huset.
Nej, det är mitt hus och jag stannar.
Ärligt talat är jag orolig för dig. Du ser sliten ut.
Jag mår bra.
Jag tar ledigt efter Larrabee-prövningen.
Varför tar du inte ledigt innan?
Allt måste gå smidigt. Vill att du är i toppform.
Jag är i form. Kommer inte svika dig.
Jag är i fantastisk form.
Tack för att du visar omtanke.
- Mr D'Amato. Någon är på ditt kontor. - Vem?
- Tala klarspråk, Mary Ann. - Mrs Rose.
Ville inte lämna henne i receptionen. Du vet...
Ja, jag vet.
Barbara.
Du borde inte vara här. Vissa ser det som oetiskt.
Nåväl, jag är här, etiskt eller inte.
Du har väl inget emot att jag bandar samtalet
så att ingen förvirras över vad som sades.
Vad står på?
Eftersom du var den som rådde Oliver att flytta hem
vill jag att du ber honom flytta ut.
Varför? Ni verkar ha allt ordnat med röda och gröna zoner.
Gavin, ända sedan det här började har jag inte kunnat sova.
De flesta mornar vaknar jag gråtandes.
Jag är ledsen. Det är förjävligt.
Men imorse vaknade jag skrikandes.
Och jag kunde inte sluta.
Det måste sluta.
- Jag föreslog att ni sålde huset... - Nej.
OK. Ni verkar båda vara överens om det.
Gavin.
Jag har inte mycket pengar, men jag kan betala dig.
Det är olagligt.
Förutom pengar,
vad skulle kunna få dig att hjälpa mig?
Sätt på dig skorna, Barbara. Har inte tänt på fötter sen 82.
- Har du nånsin älskat våldsamt? - Nåt alternativ?
Sluta.
Det här är löjligt. Knäpp upp.
Vill du nå en uppgörelse? Låt oss då sätta oss ned och diskutera det.
- Jag kompromissar inte. - Då kan jag inte hjälpa dig.
Det var värt ett försök.
Du vet var jag är om du ändrar dig.
Ibland undrar jag vad som hade hänt om jag accepterat hennes erbjudande.
Men jag gjorde det inte.
Jag skulle sett hennes tår i mitt skrev som ett rop på hjälp.
- Jävla slyna. - Skitstövel.
- Hora. - Kräk.
- Din snusk. - Din bögjävel.
- Godmorgon, Susan. - Godmorgon.
- Har gjort några mackor till dig. - Är inte hungrig.
Du kanske blir hungrig senare. Lägg dem i en påse.
Jag borde prata med dig. Nu när du ska till college.
- Du sa att du älskade mig. - Ja, det gör jag.
Och ta inte droger och ha säker sex. Vad mer?
Om kvinnor.
Låt dig inte förledas av känslor.
Bara för du ställde till det, betyder det inte att jag kommer göra det.
Josh, gå inte så här.
- Jag är förbannad på dig. - Så vad ska vi göra åt saken?
Vill du ge mig en hurring?
Skulle det få dig att känna dig bättre? Kör till.
Så vad kommer du och pappa göra med varandra när vi åkt?
Var inte löjlig.
Pappa och jag behöver lite tid för att ordna upp allt.
Till sommaren kommer allt vara uppklarat.
Då fixar jag en festmåltid. Antingen hos er eller här.
Vi ska reda ut allt.
- Lovar du? - Visst.
- Du vet att jag älskar dig. - Ja.
- Mitt hjärta. - Så...
Kommer tillbaka efter mina saker.
Önskar er lycka till.
Hej så länge.
- Ta hand om dig, Susan. - Hej då.
- Ha så roligt, ungar. - Oroa er inte för oss.
Hej då.
Kom, Bennie.
När jag var femton blev jag evolutionist, och allt blev klart.
Vi kommer från gyttja.
Och efter 3,8 miljarder år av utveckling är vi forfarande gyttja innerst inne.
Ingen skilsmässoadvokat tvivlar på det.
Ikväll kan vi sätta dit henne. Hon ska ha middag klockan åtta.
Matkritikern från The Post ringde för att bekräfta.
Hon skickade mig det här falska meddelandet
som bad mig hålla mig borta eftersom huset skulle gasas för ohyra.
- Hon får ha middagsbjudningar. - Hon ljög om insektsutrotaren.
Hon får ljuga.
Hon tog två av mina Staffordshire-figurer.
En handlare skulle ge minst tusen dollar för dem.
Hon finansierar sin middag med mina saker.
Vill vidta rättsliga åtgärder för att kasta henne i fängelse.
- Utan bevis finns det inga grunder. - Vänta lite. Vems sida står du på?
Har hon övertalat dig?
- Knullade du henne? - Inte alls.
Hon var fantastisk. Hon var gymnast.
Verkligen?
Ja.
Lyssna, Oliver...
Jag tappade tråden.
Vi kan få henne arresterad.
Stanna inte i huset. Sälj det och dela på pengarna.
Nej, du låter mig köpas. Du tror inte jag har modet att gå till mattan.
Du vill inte gå till den här mattan.
Jag respekterar dig. Du är yrkesmänniska. Så är även jag.
Som yrkesmänniska och vän säger jag att du, på ett eller annat sätt,
kommer att förlora. Ge upp.
Jag förstår vad du säger.
Du är avskedad.
Några av rätterna ikväll är nya.
Några har jag säkert gjort för er förr.
Men de är alla mina favoriträtter precis som ni är mina favoritkunder.
Hej, älskling. Förlåt att jag är sen.
Bör inte sitta för nära nån för jag är förkyld.
Ska bara gå ut och pissa på fisken.
Oliver, de är mina kunder. Du sabbar min karriär.
Matkritikern från The Post sitter där ute.
Är allt som det ska?
- Skulle aldrig förödmjuka dig så. - Du har inte utrustningen.
Ska du redan gå, lilla hjärtat?
Vi har hamnat i ett familjegräl.
Vet inte om vi bör gå, men vi bör definitivt hoppa över fisken.
Nej!
Vad gör du?
Ser ni vad hon gör? Ser ni?
Ut ur bilen, älskling.
Då måste du döda mig.
Jag menar allvar, Oliver.
Du vågar inte.
Kom igen.
Detta är absurt. Helt absurt.
Jag har kavlat upp skjortärmarna.
Jag vill inte ställa till en scen.
Jag bor också i det här kvarteret.
Men skjortärmarna är uppkavlade.
Din jävla fegis.
Dina gäster skulle gillat det här.
Jag förväntade mig lite mer fantasi av dig, Ollie.
Ska bara röja upp.
Inte Staffordshire-figurerna.
- Du är lika förtjust i dem som jag. - Mer.
Rör inte den.
Vad gör du?
- Ge den till mig. - Släpp.
Ge den till mig.
Godnatt.
Bennie?
Bennie.
Högtrycket över Bermuda ger fortsatt hett väder i Potomac-området.
Räkna med uppemot 33 grader idag.
Undvik ansträngande aktiviteter.
Speciellt om du har andningssvårigheter.
Sara Murphy är vid Pentagon
med en rapport om kvinnor fortfarande gillar män i uniform.
Så långt var det en ganska normal skilsmässa.
Några blåmärken, lite sönderslaget porslin, en nerpissad fisk.
Men jag tror du behöver en drink för nästa del.
Två dilemman förbryllar människan.
Hur får man nån att stanna som inte vill stanna?
Och hur blir man av med nån som inte vill gå?
VI MÅSTE PRATA - KL 21 I MATSALEN
MR OLIVER ROSE TACKAR JA
Jag öppnade en gammal fin flaska så att den fick andas.
Du är vacker.
- Jag är i fin form. - Jag också.
Larrabee-prövningen gick väldigt bra idag.
Jag var glatt överraskad av din inbjudan.
Tack för vinet. Hoppas det inte är förgiftat.
Samma här.
- Vi har ställt till det, Oliver. - Det kan man säga.
- Jag vill leva ett normalt liv igen. - Jag också, Barbara.
När vi sitter här är det svårt att tro att vi inte kan vara lyckliga.
Vi kan vara lyckliga, men inte tillsammans.
Jag ber dig en sista gång att ge upp huset.
Jag kan inte göra det. Vill inte.
Du tjänar så mycket pengar, Oliver.
Du kan köpa ett nytt hus och ersätta allt.
Förutom dig.
Det kanske är svårt att förstå, men jag älskar dig fortfarande.
Jag vill fortfarande
ha dig.
- Jag har svårt att tro det. - Vad du inte förstår är att jag inte vill ha dig.
Ja, det... är svårt att förstå. Jag menar,
jag är en ganska god människa.
Vad kan vi göra för att ordna upp allt?
- Jag vet inte. - Säg det.
- Jag kan inte. - Snälla.
- Jag vet inte. - Säg det, snälla du?
- Säg det bara. - Sluta.
Förmodar du inte vill prata om det.
Nej, jag vill inte prata om det.
Oliver.
Om du inte går nu, har du ingen idé om vad jag är kapabel till.
Vad? Berätta.
Vi har varit hemska, men vi hade nåt. Har fortfarande nåt.
Det finns ännu en återvändo.
- Nej. - Jag är inte övertygad.
Någon som gör en sån här god pastej kan inte vara så dålig.
Beror på vad pastejen är gjord av.
Voff.
Bennie?
En god hund till sista biten.
Din jävel.
Herregud.
Jag ger dig ljuskronan.
Barbara?
Skit också.
Du kommer inte undan. Kommer hitta dig, älskling.
Känner till varenda vrå i det här huset.
Var fan är hon?
Jag har övertaget nu. Och du är hjälplös.
Jag kan göra vad jag vill.
Sluta. Jag menar det. Sluta.
Herregud, du doftar djuriskt.
Barbie... vi behöver det här. Ja...
Nej, prata inte.
Prata inte. Oliver...
Jag vill hälsa på den flintskallige hämnaren.
Du har inte kallat honom det på flera år.
Barbara. Barbara.
Åh, ja.
Barbara... Ba...
Herregud.
Var det lika skönt för dig?
Vad är det som händer?
Jag är ledsen.
Trodde du var Barbara.
Mr Rose, vad står på? Är du OK?
Allt är bara bra.
Lyssna, Susan.
Jag är mitt uppe i nåt just nu. Har inte tid att prata.
Jag ska öppna dörren åt dig.
- Är Mrs Rose OK? - Ja, hon mår bra.
Var är hon? Är du säker på att hon är OK?
Barbara. Susan är här.
- Hon vill veta om du är OK. - Har aldrig mått bättre.
Tack för att du tittade förbi, Susan.
Följ med mig ut, Mr Rose.
Kom så går vi.
Vänta lite, jag glömde nåt.
Vad?
- Barbara. - Nej.
Mr Rose. Mr Rose.
Åh, nej.
Åh, mein Gott. Mrs Rose.
Vad är det här för helvete?
Hej.
Jag har en överraskning till dig.
Du är en idiot.
Vet du vad?
Om du säger den är min får du allt i det här huset.
OK.
Den är min.
Barbara.
Barbara, jag är så ledsen. Är du OK?
Är du OK...?
Ser man på?
Jag hjälper dig gärna i utbyte mot huset.
Nej.
Ha inte sönder mosaikgolvet när du landar.
Det är bättre.
Jag tänker rädda dig vare sig du gillar det eller inte.
Det kommer inte funka.
Den är för tung. Du ramlar ner.
Det kommer funka.
Oliver.
Nästan.
OK.
Jag kan gunga den till balustraden.
- Sluta. - Varför?
Jag lossade på bulten. Hade tänkt släppa kronan på dig.
Den var bra.
Gavin. Gavin.
- Gavin... - Susan, låt mig stanna bilen först.
Tack och lov att du är här. Trodde aldrig du skulle komma.
De är där inne. De är helt vilda.
Nu finns det ingen anledning att inte vara helt uppriktig.
Trots allt som hänt, har jag inte slutat älska dig.
Jag vet.
Och du älskar väl mig också fortfarande?
Svarar du, Oliver?
- Nej? - Nej. OK, vi går in.
Oliver. Barbara.
- Gavin. - Gavin.
- Gavin, hämta en stege. - OK.
Visste allt skulle ordna sig.
Gavin.
- Gavin. - Gavin.
Vi kommer klara oss. Ser du de där två vajrarna?
Ja.
Var och en klarar åtminstone 100 kilo.
Vi kommer.
Mein Gott. De är döda.
Det kan man kalla en historia.
Vad är moralen?
Hundälskare bör gifta sig med hundälskare och kattälskare med kattälskare.
Vid sidan av det vet jag inte.
Kanske det är så här.
En civiliserad skilsmässa är en självmotsägelse.
Kanske jag blivit för traditionell.
Kanske det inte är naturligt att vara gift med samma person hela livet.
Mina föräldrar var det.
63 år.
Några var bra.
Så var det med det.
Vi kan börja.
När det gäller din fru
ber jag dig vara generös trots att det ger dig sömnlösa nätter.
Det är viktigt att du tar dig igenom detta så snabbt och rent som möjligt
så att du kan starta ett nytt liv.
OK?
Eller
så kan du resa dig upp
och gå hem
och försöka hitta en strimla
av det du en gång älskade hos din ungdomskärlek.
Det är ditt liv.
Tänk på saken.
Hej, vad gör du? Är på väg hem. Älskar dig. Hej då.